Norsk tekst av Asort. Takk til SUBSTANCE for DanishBits.org
Tidligere på Colony...
Total utryddelse kommer.
Våre ærverdige verter driver alle menneskene sammen-
-og sender dem til fabrikken.
-Bli med oss. -Jeg blir.
Vi må kontakte Noas folk og gi dem dette.
Det er en liten bro som heter Metal Fork i Smith River.
Møt meg der om 48 timer og ta med pakken.
RAPs er i krig.
Kanskje kom det skipet for å angripe dem.
Det er noen inni.
Vi ser Skylark.
-Guvernør, bli med oss. -Hva skjer?
Vi må ha deg i bunkeren nå.
OK. La meg... La meg kle på meg.
Skylark er i bevegelse.
Det tredje skjedde i San Bernadinofjellene.
San Bernadino?
Det er min region. Hva skjedde der?
Mange fiender trengte igjennom våre verters forsvar.
Tre tok mye skade og gikk inn i atmosfæren vår.
De fløy ikke halvveis igjennom universet for ingenting.
Hva var målet?
Fabrikken.
Og?
Er den borte?
Totalt ødelagt.
Noen overlevende?
Hadde forsvarsverket vært operasjonelt,-
-så er jeg sikker på at angrepet hadde blitt stoppet.
Hvordan vil våre verter reparere forsvarsverket-
-uten en fabrikk? Uten en arbeidsstyrke?
Jeg kan bare snakke for region åtte,-
-men vi kan overføre arbeidskraft til våre fabrikker i California.
Alt vi kan gjøre for å støtte krigsinnsatsen.
Vi må alle tilpasse oss den nye virkeligheten.
Jeg vil ha planer for lignende tiltak fra de andre regionene i kveld.
Det var bare et fremskutt angrep.
Vi må anta at hovedflåten deres er på vei.
Og uten forsvarnettet på plass, så vil kampene komme ned til jorden.
Men vertene våre sa at vi hadde år på å forberede oss.
-Det var det de trodde. -Hvor lenge har vi?
Ikke lenge.
Norsk tekst av Asort. Takk til SUBSTANCE for DanishBits.org
Dette er sentralen. buss 16 er forsinket.
Tujunga transport, hva er posisjonen din?
Tujunga transport på skjema, tre passasjerer å levere.
Over.
Mottatt.
Route 8, har du noe til meg?
Route 8 på skjema, ingen passasjerer å avlevere.
Mottatt. Sherman Oaks, hva med...
Tujunga transport på skjema, ingen passasjerer, over.
Mottatt, Tujunga. Route 8, hva med deg?
Route 8 på skjema. Ingen passasjerer, over.
Der var det hele.
Pass på dere selv, over og ut.
Er du fremdeles på linjen, Route 8?
Er det et problem, sentralen?
Jeg bare sjekker opp min ensomste rute.
Du burde holde linjen klar for virkelig trafikk.
Den psykiske helsen for sjåførene våre er viktig.
Jeg er OK.
Jeg spiller noen plater her.
Noen ønsker, Route 8?
Jeg liker blues.
Litt unøyaktig, synes du ikke?
Hvordan er det med Simon and Garfunkle?
"Sound of Silence" eller "Bridge Over Troubled Waters"?
Alltid med spøken.
Det er ikke det de bruker å si.
Ja? Hva bruker de å si?
Akkurat nå er det ingen til å si noe.
Noen fyrer liker det kanskje. Ingen omkring til å plage en.
Jeg har lært å være forsiktig med hva jeg ønsker meg.
Så er det kanskje "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band."
-God natt, sentralen. -God natt, Route 8.
Bort fra han.
Legg ned våpenet, nå!
Hvem er du?
En som kan få deg ut.
Noen tegn til henne?
Nei.
Om okkupasjonsmakten har fanget opp Brams radiosending,-
-så vet de nøyaktig hvor de kan finne oss.
-Hun risikerer livet sitt for å møte oss også. -Såfremt hun ikke er en agent fra okkupantene.
Om jeg hadde planlagt et bakhold så kunne jeg ikke valgt et bedre sted.
Det ligger lavt, broen er en flaskehals.
Elven suser så mye at jeg ikke kan høre om noen kommer.
Det var min ide å kontakte henne.
Jeg vil møte henne.
Jeg lar deg ikke gå ut dit alene.
Du har rett. Jeg burde gå sammen med han.
Kontakten tester meg kanskje med spørsmål om motstanden.
Spørsmål du ikke kan besvare.
Radioene på, sikringen av.
Vær forsiktig.
Hvordan kjenner du meg?
Du var gift med min mors andre søster, Rachel.
Bra, men ikke si det som om det var et spørsmål.
Hvis du ikke tror på det, så tror ikke de på det.
Hva er galt?
Hvis Rachel var min mors søster, hvorfor har vi da aldri møtt henne?
-Charles? -Hun og mor gikk ikke sammen,-
-men du ble fanget i L.A. etter ankomsten og kjente ingen andre.
Så flyttet du inn hos oss.
På toppen.
Lindsey sa at Greatest Day lovpriste de som fortalte sannheten, og...
-Lindsey er død. -Du er direkte.
Gracie, jo mindre vi dikter opp, jo bedre.
Du er fremdeles Gracie Bowman. Du bodde på den samme adressen,-
-men nå har du en onkel Alan.
Jo nærmere sannheten vi holder oss, jo mindre å huske på.
Dere er barn. De forventer ikke at dere kjenner alle fakta.
Det som er viktigere enn å fortelle sannheten er det at de tror-
-at du vil fortelle sannheten. At du er på deres side.
Hvis du viser dem det, så går de videre for å plage en annen.
-OK. -Hvis det ikke virker,-
-så er det alltids selektiv taushet.
Vanskelig publikum.
Hvis jeg skal holde meg nært til sannheten,-
-hvorfor kan jeg da ikke si at du og far jobbet sammen?
Noen mennesker likte ikke det din far og jeg gjorde i Los Angeles.
Det er ikke alltid rettferdig, men det er slik enkelte folk tenker.
Hva gjorde du?
Vi holdt deg i live.
Det er OK. Gå videre.
Hva er din plan for å få oss igjennom muren?
Du kan ta plass.
Jeg har kontakter i San Fernando sektoren
-De kan hjelpe. -Jeg vil ikke ha en annen sektor.
-Jeg vil ut av kolonien. -Vil du ta gutten med utenfor muren?
Jeg har venner der borte. Dere får ny ID. ET sted å bo.
Skoler.
Hele sektoren er Greatest Day-tilbedere, ikke sant?
Kirke hver eneste uke. Veldig lilla.
De var derfor jeg forlot Indiana til fordel for Los Angeles i utgangspunktet.
-Komme meg vekk fra den dritten. -Jeg forstår det.
Men å spille litt religiøs er et godt bytte for sikkerhet.
Nei, Owen er ikke klar til å dra.
Barn tilpasser seg, har jeg hørt.
Det er bare...
Det brukte å være tre av oss.
Min mann Evan.
Vi trodde vi var så smarte. Alle andre ble dradd bort.
Vi hadde den grønne sonen for oss selv.
Så kom dronene tilbake.
Jeg vet det er vanskelig.
Men du kan ikke bli her.
Før eller senere så fanger dronene deg også.
Hvil deg litt. Vi kan snakke om det senere.
-Hvor skulle vi... -Ta sengen min.
Takk.
Du drar ikke, gjør du vel?
Jeg blir her.
Jeg har arbeid som må gjøres.
Liker du puslespill.
OK.
Vi skal matche alle de hvite stripsene og alle de grønne stripsene. Kan du gjøre det?
Selskap klokken 10. Beveger seg raskt.
Der.
Jeg er Bram.
Katie.
Pakken.
Vi du se den, så kom hit.
La oss komme oss unna.
Jeg kom ikke for å se på bagasje.
OK, la oss dra.
Vi har andre.
Charlie! Gracie!
-Du nevnte ikke barn. -De vil ikke senke oss.
-De senker oss allerede. Hvem er han? -Svogeren min.
Kom igjen. Vi blir forsinket.
Forsinket til hva?
Her er skyssen deres.
Skal vi på det toget?
Dere har ett minutt når det stopper.
-Hva skjer etter det? -Droner.
Klokken starter nå!
Opp på vognen merket med X.
-Enn om konduktøren ser oss? -Ingen er ombord.
Gracie, Charlie, kom igjen.
Hva med deg?
50 sekunder!
Har det!
Jeg har deg, denne veien.
La oss dra. Kom igjen.
-Hvor skal vi av? -De finner dere.
Hvor fant du frisk frukt?
En liten lund i nærheten av LA-elven.
Her gutt. Her er litt sunt sukker.
Jeg hører at i San Fernando-sektoren har all den friske frukten du kan spise.
Har du fått ut andre mennesker?
-Vennene dine? Famiie? -Folk som deg.
Folk som ble igjen etter utryddelsen.
-Har du mistet noen? -Nei.
Betaler de deg? For vi har ikke...
Nei.
Jeg er kanskje egoistisk, men jeg forstår det ikke.
Hva får du ut av det?
-Jeg liker plassen min. -Hvor mange har du reddet?
Ikke så mange som jeg gjerne ville.
OK.
-Tujunga transport, hvordan går det? -Tujunga transport. Vi holder tidsplanen. Over.
Mottatt. Route 8, hva med dere?
Route 8. Jeg har to passasjerer.
Mottatt. Overføring er anmodet.
Sherman Oaks, har dere plass til to?
Negativt, sentralen, jeg er full.
Vi får dem igjennom så de kan overnatte på stasjonen i natt.
Route 8, vi gjør den vanlige overleveringen, over.
Mottatt. To passasjerer på vei, over og ut.
Dette var en dårlig ide.
-Glem det. -Godt råd.
Det ender jo aldri dårlig når man blir transportert med et tog.
-Vi skal til leiren. -Det hjelper ikke.
Will, fortell sønnen din at det er sprøtt å bli på dette toget.
Det er sprøtt i en verden hvor romskip ikke akkurat falt ned fra himmelen.
Hva har du?
-Forsyninger. -Til hvem?
Seattle.
-Visste du at Okkupasjonen hadde tog? -Ja, de er viktige i logistikknettverket.
Er det slik vi har fått forsyninger til distribusjonsenheten?
Mye av dem, men også fra trailere.
-De er alle førerløse. -Hvem lager frokost der ute?
Ligner jeg på Kelloggs-hanen?
Hva vet du om Seattle?
Det var et problem med kolonien under Ankomsten.
For mye kaffe, antar jeg.
-Men de løste visst problemet. -Om vi skal til Seattle, så er vi på vei nordover.
Jeg trodde at motstandsbevegelsen var i ørkenen.
Kanskje de har flyttet, eller kanskje så stolte ikke Noa på oss og løy.
Eller kanskje vi blir overlevert som en pakke til Okkupasjonsmakten.
-Hvorfor ville Motstandsbevegelsen gjøre det? -Hvorfor stoler du på fremmede?
Hadde vi andre muligheter? Skulle vi flykte fra enda et taktisk team?
De bryr seg ikke om dere. De vil bare ha det dere har med.
Så etterlat det på toget, som en gave til Seattle,-
-og gjem dere i fjellene.
Og hva så? Skal vi gjemme oss fra dronene resten av livene våre?
-Fra alt? -Det er bedre enn å være død.
Jeg kjenner farene.
Jeg vil ha mer for barna mine enn at de skal gjemme seg i en hytte resten av livet.
Du forstår ikke, men det er fordi du ikke har barn.
Jeg har en datter.
Siden når?
Siden hun ble født.
Hva skjedde med henne?
Jeg vet ikke.
-Beklager. -Jeg kan ikke gjøre noe med det nå.
Det eneste jeg sier er-
-at hvis dere blir på toget må dere akseptere de kommende konsekvensene.
Akkurat slik jeg gjorde.
Vi har gjort valget vårt.
-Har du gravd denne? -Nei.
Mange menn som grov tuneller for kartellene.
De måtte jo ha noe å gjøre etter Ankomsten.
Du har dette.
Hva er på den andre siden?
Jeg har aldri vært der. Dere må la meg få vite det.
Er det noe galt?
Hvor mye lengre må vi vente?
Vi gjør ikke det.
Det er på tide å dra.
Takk.
La oss dra, OK?
De senker farten.
-Er dere Bowmans? -Ja, hvem er dere?
Dere har møtt en av agentene våre, hvem var det?
-Noa. -Hva skjedde med henne?
Hun greide det ikke.
Vis meg hansken.
Stille og rolig.
Jeg har lett etter den lenge.
Så dere gjorde det ikke bare for oppmerksomhetens skyld.
Dere hadde den faktisk.
-Man kan ikke bruke den uten en RAP. -En hva?
Resten av tingen.
Vi kaller dem for "Clicks" her oppe.
Og vi har en Click.
Hvem har vi her?
Det har sikkert vært en lang tur.
Hva heter du, søtnos.
Gracie, og det er min bror, Charlie.
Han snakker ikke så mye.
Og de er min onkel Alan.
Han snakker mye, bare ikke akkurat nå.
Vi har en lang tur foran oss, vi må av gårde nå.
Nei, du har båret den lenge nok.
La oss ta den.
Er du Route 8?
Hvem er du?
Sentralen.
Vi snakker sammen hver kveld.
-Hvordan fant du meg? -Den lille gutten.
Han sa at du la puslespill på politistasjonen.
-Hva skjedde? -Jeg vet ikke.
Teamet er alltid forsiktig, men noen må ha fulgt etter dem.
De fant det sikre huset. Teamet mitt, passasjerene...
Alle er døde.
Du har gjort det før.
Aldri på meg selv.
Er du en lege?
Du vil ikke vite det ut fra hva de fikk meg til å gjøre i San Fernando sektoren.
Jeg må komme meg ut fra denne kolonien.
Hvorfor?
Så jeg kan vandre nordpå til motstandsbevegelsens leir.
Alene?
Så fremt du ikke vil holde en jente med selskap?
Du er nøyaktig slik jeg hadde forestilt meg.
Den sterke og stille typen.
Jeg tror ikke du burde lete etter den leiren alene. Det er farlig der ute.
Det har vi akkurat snakket om. Hvilke muligheter har jeg?
Bli her. Det er arbeid som må gjøres.
Hva slags arbeid?
Myndighetene etterlot en skattekiste av informasjoner da de forlot sektoren.
-Var de makulert? -Ja, jeg satte dem sammen.
Herregud, hvor lang tid brukte du på det?
De makulerte alt etter Berlinmurens fall.
40 års kriminalitet ble til konfetti.
Men vanlige folk gikk inn og brukte 10-år på å sette det sammen.
De ble kalt for puslespillkvinnene.
Sammenlignet med dem hadde jeg det enkelt.
Du må være den mest ensomme mannen i verden.
Hva ser jeg på?
En plan for Los Angeles etter utryddelsen.
Jeg tror de tømte sektoren av en grunn.
De vil bruke L.A. til å bygge et bio-våpen.
Det første skrittet vil være å gjenbefolke sektoren.
Alt dette, alt du tror kommer til å skje her,-
-skjer allerede. -Hva?
-I Seattle. -Hvordan vet du det?
Motstandsbevegelsen utenfor murene.
De kommuniserer gjennom mange stasjoner. De har sendt meldinger om Seattle.
Hele kolonien ble rensket for omtrent et år siden.
-Og nå? -Er det som dette.
Ny befolkning, ny regjering.
Leiren må se hva du har funnet.
Og hvis du vil vite hva som skjer i Seattle,-
-hvis de virkelig bygger et biologisk våpen, så finner du allierte.
Kanskje du har rett, kanskje kampen her er over.
Den er ikke over. Den har bare gått videre.
Hjelp meg med å komme til de rette folkene.
Hva hører du?
Vind.
Hvor mye lengre til leiren?
Ikke så langt.
Noa fortalte oss om en blandet folkene dine.
En agent som oppholdte seg i Kandahar.
Vi mistet han.
Hvordan?
I et angrep.
Det gikk dårlig.
Denne leiren...
Hva møter vi når vi kommer dit?
Det er et bra sted. Vi gjør viktig arbeid.
Noen ganger kan det være... politisk.
Så pass på dere selv.
-Hvem er de? -Velkomstkomiteen.
-Er det et problem? -Sjekk dem for elektronikk.
Gi meg den.
Denne.
Legg den her.
Snu deg rundt.
Her.
Hei, mann, ta det rolig. Hun er et barn.
Samme regler for alle. Liker du dem ikke, så ikke kom.
OK, du er neste.
Kom igjen.
-Klokke. -Opp med armene.
-Noe annet? -Nei.
Følg meg.
hei, hvem er de?
Vent her.
-Hva skjer? -Jeg ba deg om å ikke gå.
Jeg vet hva han sa.
Jeg kom med hansken.
Vis meg den.
Jeg skal vise den til han.
Du adlød ikke ordrene; Han snakker ikke til deg.
Ikke enda.
Det må være en annen mulighet.
-Det er ikke det. -Hva med en tunnel?
Okkupasjonsmakten søkte igjennom alt.
De er enten forseglet eller full av feller.
Vi trenger å lage en hangglider eller noe,-
-for det er helt sinnsykt å prøve å gå igjennom porten.
Det hadde det vært før utryddelsen.
-Hva har endret seg? -Mannskapet.
Gjetningen min er at de bare har en minimumsbemanning igjen.
Skal jeg satse livet mitt på gjetningen din?
Det er en kvalifisert gjetning. Jeg arbeidet i skjul som Redhat.
-Hva med dronene? -Det er derfor vi må være kjappe.
Du ville gjerne ut. Dette er veien ut.
Vet du hvordan du bruker den?
Ikke helt.
Det er OK, bare følg etter meg.
Hva er det du gjør?
Norsk tekst av Asort. Takk til SUBSTANCE for DanishBits.org